Jag tror han var ganska gammal.
Men det är ändå en sån chock när det händer.
Jag är ledsen. Jag försöker vara modig.
Du behöver inte. Inte vid en stund som denna.
Alla fina stunder vi två hade tillsammans.
Jag kan inte tro att de är över.
Han var en sån bra fisk.
Hur? Det var bara en fisk.
Han var lojal... Han var ärlig...
Gjorde han... trick?
Nej, självklart inte.
Gjorde han...
- Jag vet inte, vad gör fiskar? - Samma saker som vi gör.
- Men i vatten. - Ledsen, bara frågar.
Så vad gör vi? Bete eller nedspolning?
Ingetdera.
Vet du hur mycket tid hon lägger ner på fiskarna? Hon älskar dem faktiskt.
Hallå, fiskar har inget långtidsminne.
De glömmer bort vem hon är var tredje sekund.
- Det är ingen grund för en relation. - Det handlar inte om dig.
Du är inte intresserad.
- Du kan bli väldigt självisk ibland. - Det är så osant.
- - Jaså? Vad hette fisken?
Bubbles?
- Jag ger upp. - Exakt.
Jag är ledsen.
- Ska vi vänta på Rikki? - Hon kan dröja ett tag.
Pluto, jag tror det är dags. Jag vill bara säga tack.
Tack för att du har varit en bra kompanjon. En förtrogen.
Jag kunde berätta allt för dig. Tack för att du har varit en bra...
...fisk.
Och nu, återvänd till djupet!
På nåt sätt trodde jag att han skulle sjunka.
Är det okej om vi har en tyst minut?
Självklart.
- Hej allihopa! Börja inte utan mig! - Vi är redan klara.
Jag har skaffat dig något.
Jag vet det kan inte vara lätt att mista sitt husdjur, Pluto, så där.
Så... jag har skaffat dig den här.
Han är ingen exakt kopia.
Men killen på djuraffären sa att han blir lika rolig att tala med.
Jag tänkte att du kunde kalla honom Pluto också.
Just det... tack.
- Sen då? - Cleo samlar på saltvattensfiskar.
Inte sötvatten...
Jag vet...
Ni saknar honom lika mycket som jag, eller hur?
Vem är det?
Kom in.
Cleo... hör nu... jag är ledsen.
Jag visste inte om saltvattensgrejen. Det borde jag ha gjort.
- Vad kan jag säga. - Det är okej.
Jag vet att du inte är så bra på känslor.
Ja, alltså det är...
- Tycker du det? - O, ja.
Du menar att jag är självisk?
Nej, det är bara att andras känslor inte finns på din radar.
Men jag klagar inte.
Ibland tycker jag att jag bryr mig för mycket om andras känslor.
Ja... kanske...
Men jag vet att du menar väl, Rikki. Det är huvudsaken.
Eller hur, killar?
Beten är rätt.
Jag är glad att fiskarna håller med. Jag ska försöka vara värdig.
Där börjar du igen.
- Trevligt. - Vad originellt.
Ledsen.
Det är ett sånt vackert exemplar.
- Just det. - Så, var har du fått det ifrån?
- Jag vet ett ställe. - Jag arbetar för marinparken.
Mitt jobb är att föda upp såna fiskar. Jag heter Barry Rollins.
Du vill inte låta oss få det där exemplaret, va?
Tyvärr, den här har en annans namn på sig.
Jag skulle ha betalat dig bra för den.
Betalat...
Tack så mycket, Rikki. Han är så häftig.
Han är lite tystare än Pluto, men han anpassar sig.
- Vem bryr sig? Det är bara en fisk. - Han är ganska röd.
- Han är praktfull. - Ja! Inget annat än det bästa.
Du måste ha haft så mycket besvär.
Man kan endast få såna här fiskar från godkända uppfödare.
- Det måste ha kostat dig massor. - Verkligen?
Så, hur kunde du ha råd med honom?
- Lätt, med nya jobbet jag har. - Har du fått ett jobb?
- Var? - Någonstans.
Tänk att du har lagt ut alla dessa pengar på mig.
Det finns mer att ta ifrån.
Precis i tid. Så vad har du åt mig?
- Nåt bra? - Det tror jag.
- Ganska sällsynt, va? - Mycket.
Vet du nåt annat? Den här färgen passar dina ögon.
- Tycker du det? - Ja, definitivt.
Så var har du fått dem?
Bara det inte är från en hotad livsmiljö.
Det är det inte. Inte om du litar på mig.
Marinparken menar allvar med sitt uppfödningsprogram, med en bra budget.
- Så du är intresserad av mer? - Visst.
Det är väl inte nåt farligt? Jag kan hjälpa dig om jag får följa med.
- Jag vill inte du ska bli skadad. - Nej, det blir jag inte, men tack.
- Jag gillar utseendet. - Har du vunnit på lotteri?
Nej, som jag sa, jag har fått ett nytt jobb, och jag tänker experimentera.
Jag har aldrig sett dig i den färgen förut och den passar dig verkligen.
Jag tycker den matchar mina ögon.
- Det gör den. - Tack.
Vill ni göra mig sällskap på utforskning av affärer, damer?
Alltså, jag är pank.
Jag får inte betalt förrän nästa vecka.
- Oroa er inte, jag bjuder. - Vad väntar vi på?
Jag tänkte att på nästa tripp behöver vi en helt ny stil.
- Nästa tripp? Mina fötter värker. - Vi måste blockera smärtan!
- Det här är shopping, Cleo. - Bra! Först behöver jag vila.
- Jag behöver en dryck. - Jag bjuder.
Oj...! Titta!
- De är vackra! - Ja, söta ögon.
- Jag känner den här fisken. - Jaha? Vilken sort är det?
- Nej, jag känner den här fisken. - Personligen?
Jag gillar de nya fiskarna, Wilfred. Var har du fått dem?
De är fina, va? Jag fick bra med rabatt. En kille nere vid hamnen sålde dem.
Betalade hälften av vad man får betala i affären.
Intressant.
Ska du köpa? Han kanske är där ännu men du måste vara snabb.
Nej, nej det är bra.
- Nå? - Ingen Barry Rollins.
- Är du säker? - Fru Geddes, min chef...
...känner alla i marinparken och det finns ingen där som heter så.
- Han sa att... - Han sa vad?
- Det spelar ingen roll. - Och du kan inte kontakta honom?
Rikki, han var din boss. Tänk om du ville fråga...
Det var bara ett tillfälligt arrangemang, okej!
Kanske vi inte borde ha de här kläderna.
Vad menar du?
Jag känner inte för att ha dem offentligt längre.
Ja...! Finns det ingen lag mot sånt här?
Jag köpte de här kläderna åt er med goda pengar!
De är inte stulna!
- Du har rätt. - Vi måste lösa det här.
Är det så? Du låter mycket aktiv för din ålder.
Nej! Det var trevligt att tala med dig. Okej, adjö.
Jag har provat alla B. Rollins i telefonkatalogen och den enda Barry...
- ...är 75 år och har en plasthöft. - Det är inte han.
Han fick den bara för några veckor sen. Är du säker på att det inte är han?
- Lita på mig. - Du måste känna dig ganska dum nu.
Låt oss gå igenom vad vi vet. Du har levererat fisk till någon...
...konstig kille som säljer dem från piren.
Och det är olagligt.
Oj, tror ni att det är därför han har använt ett falskt namn?
Kom igen, Rikki, vi måste lösa det här.
- Jag förstod att det var nåt på gång. - Vad menar du?
Med summan du spenderade.
Hur mycket får du betalt från marinparken, Cleo?
- 9.75 i timmen. - Och hur mycket fick du betalt?
Inte mycket mer än så.
Okej, det var lite mer än så.
Okej, det var några hundra dollar mer än det, men jag arbetade hårt.
Och det är nog inte så lätt.
Ni två verkade då nöjda när jag la ut så mycket på er.
Ni kunde ha sagt nånting, men nej!
Rikki, tyckte du inte att det var nåt skumt med honom?
Vad kan jag säga. Han såg inte hemsk ut.
Han gjorde affärer bakom en bar med mycket kontanter! Hallå...!
Vi har ingen stor erfarenhet av den undre världen, Emma!
Okej, jag är ledsen.
Åtminstone fick du vet det innan du fick problem.
Ja, och du lyckades tjäna ganska mycket pengar på det här. Det är bra.
Det här handlar inte om pengar. Han lurade mig.
Fick mig att känna mig som en dum unge.
- Det finns gott om tid. - Du är nog inte den första, Rikki.
- Men jag ska ge igen. - Då är det bäst att kontakta polisen.
Men i såna här fall kräver de ganska mycket bevis för att kunna fälla nån.
Nej, jag behöver inga bevis, killen är ett kryp och jag tänker göra nåt åt det.
Vänta bara.
Bara för att hon inte ringer polisen betyder det inte att vi inte kan.
Bra idé.
Polisen kommer att fråga hur Rikki fick tag på fisken hon sålde.
Vad ska hon säga? Nej, lita på mig jag är en sjöjungfru.
Okej, vi får nog tänja på reglerna lite grann här.
Då det kommer från dig är det stort.
Låt oss inte överreagera, Rikki är inte tokig.
- Ibland är hon tokig. - Ibland är hon riktigt tokig.
- Använd den där. - Hur är det?
- Säg inte att du redan har mer fisk. - Så du kan sälja dem till en djuraffär?
Så du kom på det.
- Trodde du att jag var så dum? - Nej, det gjorde jag inte.
- Jag utelämnade bara trista detaljer. - Att du är en skurk?
Du har ju lyckats. Bättre än att jobba på hamburgerbar.
- Så då är det okej att ljuga för mig. - Raring, du får inte mer bertalt.
Jag vill inte ha mer betalt. Jag vill inte ha med dig att göra.
Och jag är inte din raring.
Du vet att den färgen matchar dina ögon.
- Låt oss gå... - Nej! Inte ännu!
- Hon behöver vår hjälp. - Jag tror inte det.
Allt hon ville var att visa vad hon tycker om honom.
Nu inser hon att det bästa är att kontakta polisen.
Eller inte.
- Hur hittade du den här platsen? - Följde lukten.
- Låt mig ta hand om henne. - Det är okej.
Tycker du det här är roligt?
Jag har satsat alldeles för mycket pengar för...
...att låta en dum unge som du förstöra allt.
- Vem mer har du berättat för? - Greenpeace...
Lita på mig unge, det här är inte rätt stund att skämta.
Åt vilket håll nu?
Vänta en sekund. Det är hans båt eller hur?
Det är en båt. Låt oss kolla upp det.
Berätta var du hittade fiskarna så kanske jag blir snällare.
- Jag frågar bara en gång, sötnos. - Och jag svarar bara en gång.
Kalla mig inte sötnos.
Du är långt ute på djupt vatten här.
Du skulle bara veta hur långt ut på djupt vatten jag kan gå.
Gör som du vill.
Har ni olycksfalls- försäkring i er bransch?
Hemskt om någon av er skulle bli... jag vet inte... skållade?
Jag hoppas ni är försäkrade.
Svårt att försäkra sig i den här branschen.
Vad synd. Jag känner att en olycka är på väg.
- Ja, kanske, men inte för mig. - Jo!
För dig!
Jag slår vad om att hon är här nånstans.
Vilken väg nu?
Jag tänker, åt det hållet.
Lewis, det är jag.
- Vem sa du var ute på djupt vatten? - Ett misstag.
- Du gjorde ett stort misstag. - Barry, jag har henne!
Jag har det.
Jag förmodar att hon har huvudvärk i morgon.
Var är Rikki?
Håll dig borta från mig!
Gå tillbaka!
Vad är det här?
- Rikki, sluta! - Inte förrän jag säger så.
Rikki, du kan inte göra det. Du är bättre än så.
- Han gjorde mig till åtlöje. - Och vi gjorde honom till åtlöje.
Allt annat du gör är bara för att du vill skada någon.
Är det den du är?
Det är bäst vi går.
Jag visste att det som fanns i lagret skulle räcka för polisen.
De får vad de förtjänar.
Låt oss inte göra det här till en vana annars hamnar vi i tidningarna.
Folk säger att fiskar inte är så intelligenta.
Men se hur fridfulla de är.
Fastän de är annorlunda... så kommer de överens.
För att dejta varandra.
Jag har bestämt vad jag ska kalla min nya fisk.
På grund av att Rikki gav den åt mig ska jag namnge den till hennes ära.
- Rikki, fisken. - Nej...
- Heta grejer. - Heta grejer, verkligen?
Du vet, Cleo, du har rätt. De är vackra.
Mamma tänker börja med middagen.
Hon bad mig fråga er om ni vill stanna.
- Jättebra! - Jag svälter.
- Vad blir det? - Fisk.
Å, nej...